Hun sa ting som: "Handler ikke alle historier om svik?"
"Nei, det stemmer ikke", tenkte jeg.
Men jeg kunne aldri si det. Jeg kunne bare være enig.
Det var for morsomt å være enig.
Jeg sov. Skru det av! - Beklager.
Jeg er romkameraten din.
Jeg heter Laura, og jeg skal på safari,
og jeg skal ha med chips til Carrie,
et rivjern, Ruth,
en jakke til Juman
og en...
Helvete!
En tåkelur til Tracy.
Ja, en tåkelur til Tracy
og en lighter til meg, Laura.
Skal du ikke på forsamlingen?
Skal du på den dritten?
Skal ikke alle det?
Jeg tror ikke noen skal det.
Bortsett fra voldtektsmenn.
Hva? Hvorfor voldtektsmenn?
Eller kristne og hjemmeunderviste. Ingen går på det.
Jeg tror det bare er en seremoni med lystenning.
Hvordan vet du dette alt? Skolen har ikke begynt.
Dette er et utgangspunkt.
Dette er meningen med college.
Vi er her for å lære dere å skrive og tenke.
En "B"? Så irriterende.
Jeg sliter med at jeg utsetter ting.
Har du noen gang vurdert å bare levere arbeidet i tide?
Ja, jeg har vurdert det. Jeg sliter med det.
Kanskje du bør prøve litt hardere.
Greit. Takk.
Hardere. Greit.
Hva tenker dere på når dere tenker på renessansen?
Jeg ser på renessansen som plysjaktig, altså mye fløyel
med innlagte juveler, brokader, sånne ting.
Takk.
Jeg spurte faktisk om litteraturen, men det var fint.
Er festen i enden av gangen?
Er du invitert? - Nei.
I så fall, nei.
Hun oppfører seg som en megge. Ja, den er lenger nede i gangen.
Jeg kunne vært hvor som helst. Det føles ikke som New York.
Og ved å prøve å delta passer jeg enda mindre inn.
Får du ikke venner på forelesningene?
Mamma, ingen får venner på forelesningene.
Ja vel. Det visste jeg ikke.
Kjenner du følelsen av å være på en fest der du ikke kjenner noen?
Det er slik hele tida.
Det høres ubehagelig ut.
Har du fått e-posten min? Med opplesningen? Liker du det?
Jeg likte det.
Jeg tror det Shakespeare sier, er dystert, men jeg likte det.
Det er i Thanksgiving-helga, så vi har innebygd prøvemiddag
hjemme på torsdag.
Greit.
Det blir første gang de to familiene er i samme rom.
Å, Stevie.
Å, Trace.
Jeg var veldig ulykkelig veldig lenge.
Men jeg er glad faren din og jeg holdt sammen
til du og broren din var ferdige på skolen.
Det var jeg ikke. Jeg gikk på nest siste året.
På vei ut av hjemmet.
Jeg er glad i deg, mamma. Ikke vær redd.
Jeg vet det, vennen.
Så etter du har gjort det, skal Brooke lese et dikt hun har skrevet.
Du burde ringe Brooke. Hun er i New York.
Jeg er så dårlig til å ringe folk jeg ikke kjenner.
Jeg har hørt hun er morsom.
Hun er 30 og har et liv i New York.
Hun vil ikke høre fra en 18-åring hun så vidt er tilknyttet.
Hun skal bli søsteren din, det er ikke "så vidt".
Og dere har mye å snakke om: Begge to skal lese noe i bryllupet.
Flott!
Du er ikke sarkastisk, ikke gjør deg til.
Greit.
Ingenting står høyere enn loven. Det er hele poenget.
Antigone tror hun står over loven, men det gjør hun ikke.
Som en kjendis i en bilulykke.
Interessant, Nicolette. Flott sagt.
Kan du fortsette med opplesningen?
"For det var ikke Zevs som ga ordre om det,
"og ei heller Justitia, som levde med underverdenens guder, skapte loven."
Hei.
"Ei heller anså jeg din vedtekt som så bindende
"at en jordisk mann kunne underkue himmelens uforanderlige lov.
"Dette tilhører ikke dagen eller gårsdagen."
Det var snilt av deg å vekke meg.
Man må ha tæl for å sovne i en time med tolv studenter.
Takk. Jeg liker tæl.
Jeg skjønner.
Jeg er så takknemlig for å være her, men tar foreldrene mine opp lån
så jeg kan høre på at den 18-årige drittsekken snakker?
Lån overalt.
Jeg skal kjøpe frossen yoghurt, vil du bli med?
Ja, men... Jeg må et sted klokken 17.00.
Hvor?
Det er flaut.
Hva er det?
Jeg skal levere en historie til Mobius litteraturforening.
Du tuller! Jeg har levert min.
Hvordan får du vite om du er med?
Det kommer visst et oppslag.
De eneste som sjekker listen, er de som ikke er med.
De kommer og vekker oss om natta på rommet vårt
og har pai i ansiktet vårt, så tar de oss med ut
og får oss til å synge.
Ja.
Innlevering til MOBIUS litteraturforening
Herregud!
Er jeg med? Herregud, er det sant?
Helvete!
De er selvvalgte rasshøl.
Jeg vet det. Men jeg ville bli en av dem. Da kunne jeg dødd.
Ja, jeg også. Begge to, jeg ville med, og så kunne jeg også dø.
De serverer visst vin og ost, og alle har stresskofferter.
Jeg vet det.
Da jeg var på omvisning her,
var guiden en av dem, og derfor ville jeg hit.
Jeg hørte pai-greiene hele natta.
De tok fyren i naborommet. Han ser ikke engang ut som en forfatter.
Jeg er så lei for det.
Vil du bytte historier?
Ja.
Jeg lager nye drinker.
Jeg likte den.
Takk. Jeg likte din også.
Vil du ha tilbakemelding?
Skal vi... Greit.
Ok.
Jeg syntes delen i midten hørtes skikkelig falsk ut.
Greit.
Det var bare inntrykket jeg fikk.
Det skal jeg jobbe med.
Har du en tilbakemelding til meg?
Nei.
Flott.
Jeg har bil.
Vi kan dra til stranda.
Jeg vil ikke dra fra Manhattan.
Hvorfor er vi i bilen din, da?
Vi ser ut som om vi spiller inn musikkvideo.
Jeg tror måten Aristoteles skriver om etikk og moral
ligger mye nærmere måten folk flest tenker på det.
Mindre som matte, mer som en historie.
Vi burde ordne et gjenvinningssystem for søpla vår,
for mye av det vi kaster, kan gjenvinnes.
Ruth, den viften kan settes vekk. Det er 10 grader ute.
Du virker fornøyd i dag.
Jeg elsker arkivering. Det er tilfredsstillende.
Ro ned, T!
Hei. - Hei.
Hei.
Dette er Stevie Fishko. Jeg kan ikke ta telefonen. Legg igjen en beskjed.
Brooke Cardinas ringer mobil
Dette er Brooke Cardinas.
Legg igjen navn og nummer, så tar jeg kontakt så snart jeg kan.
Hallo?
Hei, det er Brooke Cardinas. Jeg har et tapt anrop fra dette nummeret.
Hei.
Beklager. Dette er Tracy Fishko.
Moren min skal gifte seg med faren din.
Du skal lese opp sonetten!
Ja. Vi skal feire Thanksgiving og så bryllupet sammen.
Jeg går på college i byen, og moren min sa jeg burde ringe.
Har du spist i dag? Skal vi henge sammen?
Det har jeg ikke. Greit.
Vet du hvor Times Square er?
Tracy!
Velkommen til Great White Way!
Times Square er helt vilt! - Ikke sant?
Jeg kjenner ingen som bor her. - Jo, meg.
Jeg gikk av Jersey-bussen, syntes dette var et kult sted å bo.
Det er faen meg Times Square!
Hvorfor bor du i New York?
College. Jeg går på Barnard. Kvinnecollege på vestkanten.
"Historisk sett" og egentlig nå også.
Men det er gutter på forelesningene mine. Fra Columbia.
Er du homofil? - Nei.
Columbia-jentene vil vi skal føle oss underlegne, men det gjør jeg alt.
Det er teit. Ikke føl deg underlegen.
Du har rett. Det er teit.
Jeg gikk ikke på college.
Jeg er en autodidakt. Vet du hva det betyr?
Ja.
Det ordet er en av tingene som er selvlærte for meg.
Hva foregår på college?
Alle er glade for frossen yoghurt-maskinen på studentsenteret.
Jeg så at moren min døde. - Hva?
Jeg var hos moren min da hun døde.
Jeg kjenner ikke noen avdøde.
Så kult at dere fikk den maskinen. Alle jeg er glad i, dør.
Brooke!
Du skal visst åpne restaurant.
Det skal jeg.
Hva faen?
Det benytter alle mine talenter, bortsett fra sang. Jeg sang med bandet i kveld.
Dette er lillesøsteren min, Tracy.
Kjerringa stjal favorittbuksa mi. Den er her et sted.
Hun tror jeg ikke vet det, men jeg vet alt. Den er rød.
Jeg leter her.
Folk tar stadig greiene mine.
Min eks-venn og erkefiende, Mamie-Claire, stjal ideene og forloveden min.
Fy søren.
Hun tok T-skjorte-ideen min, startet et selskap
og solgte det faen meg til J. Crew.
Hun er en sånn som ikke har gode ideer selv,
så hun stjeler bare mine.
Så stjal hun bokstavelig talt kattene mine.
Hva slags T-skjorter?
Skikkelig røffe blomster.
Herregud! Jeg kjøpte en sånn T-skjorte!
Blomster med skaller og sånt. Og dolker.
God idé.
Forloveden min, Dylan, var superdeilig. Og kjemperik.
Men jeg ville ikke gifte meg.
Slo du opp med Dylan? Stjal hun ham ikke?
Og jeg så meg aldri tilbake. Han gråt så mye, skikkelig sytete.
"Hvor skal du?"
Jeg var tro mot meg selv, men Mamie-Claire giftet seg med ham.
De bor i Greenwich i Connecticut i et stort, stygt hus. Vet du hvor det er?
Ja, Greenwich, Æsjbyen.
Ikke sant? Lever av pengene hans og min T-skjorte-idé.
Jeg hater dem!
Jeg synes faktisk synd på dem. De har ikke flere drømmer.
Denne?
Jeg vil gifte meg med deg!
Må vi dokumentere oss selv hele tida? Må vi?
Er han kjæresten din? Bassisten?
Nate? Nei!
Typen min, Stavros, er i Hellas nå.
Vedder mot landet eller noe grusomt. Ikke si det til noen.
Nei da. Jeg kan holde hemmeligheter. Det vil du få vite om meg.
Han er den typen person jeg hater, men jeg er forelsket.
Jeg har feiret gresk-ortodoks påske, og jeg kan forestille meg
at jeg gifter meg i den typen kirke.
Har du kjæreste?
Nei.
Det var en fyr jeg ble avslått sammen med, men han har kjæreste.
Alle har kjærester.
Faktisk tror jeg han traff meg, så fikk han kjæreste.
I sommer, på jobben, var det en fyr som sugde på puppene mine hele kvelden.
Restauranten min burde lage piroger. Fusion-piroger. Liker du din?
Ja, dette er min andre middag.
Jeg skal bare tvitre kjapt på Twitter.
Jeg liker sosiale medier. Man må markedsføre seg selv.
Vet du ikke hva du selger, vet ingen hvordan det kjøpes.
Hva selger du?
Så mye. Jeg tvitrer ikke om alt.
Her er to ideer som ikke er på Internett.
Hvis jeg laget en kabaret,
ville jeg kalt den "Høy Standard" og sunget alle standardene.
Ville det vært i et høyere toneleie?
Nei, det ville ikke handle om...
Det handler om prinsipp, de høye standardene,
som i de gamle stykkene om kvinner som velger å være enslige.
Så smart.
Den andre ideen er en TV-serie, som jeg har lest er den nye romanen,
om en kvinne som er statsansatt om dagen
og selvoppfunnet superhelt om natten,
men det handler om essensen av USA.
Den ville skapt sin egen mytologi.
Jeg tror kanskje den skal hete Mistress America.
Det høres ut som om hun er elskerinnen til USA.
Jeg vet ikke, greit? Jeg er ikke sikker, det er bare noen ideer.
Å, jeg også.
Jeg vet ikke noe, jeg sa bare noe.
Vi trenger en overnattingsfest.
Leiligheten er egentlig handelsregulert, men det er bare teit.
Den er så stilig.
Fy faen, jeg vet det, jeg jobber frilans i interiørdesign.
Kjenner du til Bowery Hotel? - Herregud, ja.
Hvis du går et kvartal sørover,
finner du et veldig hipt sted for laserhårfjerning.
Jeg ordnet venterommet.
Så kult! - Jeg vet det!
Jeg skal reise herfra i januar. Flytte til East Side, tro det eller ei.
Det er der Stavros bor. Jeg skal pusse opp hjemme hos ham også.
Jeg vil skrive noveller.
Jeg også! Men ikke noveller.
Men jeg ble avslått av litteraturforeningen.
Jeg er så lettpåvirkelig, jeg tror ikke jeg kan bli forfatter etter avslaget.
Kan du ikke starte din egen litteraturforening?
Skulle ønske. Mobius er stort på skolen.
Du har andre historier. Bare finn på en ny en.
Kanskje jeg kan skrive noe nytt og prøve igjen.
Det var gøy å danse.
Ja. Jeg må bli kvitt alle de negative folkene i livet mitt.
Jeg ble oppdratt bedre.
Takk, Brooke.
Bare hyggelig, Tracy-vennen.
Elsklingen min, jeg savner deg skikkelig!
Jeg gleder meg til du får se stolene jeg har valgt!
Oppussingen begynner snart! Det er så spennende.
Jeg har gått dit bare for å sitte i rotet. Jeg elsker det så høyt.
Ikke sant?
Har du sett leieavtalen? Den er nesten 400 sider lang.
Skulle ønske du kunne komme hjem nå,
så jeg kan suge deg i den nye restauranten vår.
Kan du lage kaffe?
Jeg vet ikke hvordan.
Jo da. Ikke vær inkompetent.
Hvis du tilbringer to sekunder med kaffetrakteren, finner du ut av det.
Hei. Nei, jeg er her.
Hvor skal du?
Hallo! Fellesbadet. Vil du se på?
Det er ei jente.
Er du sint på meg? - Nei!
Vi har fire investorer, inkludert meg. Jeg er en hovedinvestor.
Stavros betaler min andel,
men jeg insisterte på at jeg skulle stå ansvarlig,
for jeg vil at han skal vite at jeg er investert.
Han skal få det tilbake når vi går med overskudd.
Vi gikk aldri på restaurant da jeg var liten.
For en bedriten ting å si til meg.
Jeg mente ikke... Jeg vet at folk vil komme til din.
Så rart å tenke på at alle restauranter jeg ser,
kom av at noen tenkte: "Jeg tror jeg vil åpne restaurant."
Nei, det er ikke rart. Det er alt.
Hva er det... Hva er det du gjør?
Jeg skriver ned det jeg sa.
Noterer du det du sa?
Ja, jeg gjør vel det.
Jeg har sett noe ved meg som ville blitt en god rollefigur.
Jaså?
Ja.
Men jeg skal spare på det, i tilfelle jeg vil bruke det i noe jeg skriver.
Gi meg fem, søster. Det var en utrolig kveld.
Ja, det var det. Den beste i livet mitt.
Jeg må gå.
Hva var det hun sa?
"Han er den typen person jeg hater,
"men jeg er forelsket."
Hold munn, er du snill.
Meadow DeRiggi levde akkurat slik en ung kvinne burde leve
hvis hun vil utnytte ungdommen sin.
Hun gjorde alt og ingenting
og brukte tiden sin slik jeg alltid vil: med hensikt.
Hun sang med bandet og kjente alle, og hun skyldte ingen noe.
Og kunne ikke betale selv om hun gjorde det.
Skjønnheten hennes var av den sjeldne sorten
som fikk deg til å ville se mer ut som deg selv, og ikke som henne.
Instruktører-SoulCycle
Å være sammen med Meadow var som å være i byen New York.
Det fikk deg til å ville finne livet, ikke gjemme deg for det.
Brooke!
Det går bra.
Hvor var du i går kveld? Fikk du meldingen?
Sender du SMS til henne? - Om jobben.
Jeg så et band i sentrum på en bar i sentrum.
Hvem gikk du med? - Meg selv.
Da du sa at du sjekket resultatet, tekstet du henne? Var det sexting?
Søsteren min viste meg stedet.
Du har ikke en søster. - Jo.
Når moren min har giftet seg over Thanksgiving, så.
Du kan sende henne et bilde av pungen din.
Nicolette!
Hva er det?
En ny historie jeg skrev. Jeg skal sende den inn.
Har du skrevet enda en alt?
På onionskin? - Du kan lese den om du vil.
Jeg har en ekstra kopi.
Greit. Jeg kan gi deg tilbakemelding.
Jeg trenger ikke det.
Men jeg har tenkt på det, og jeg har en til deg.
Greit.
Du skriver som om du imiterer noen som er fri og vill,
og det er så rart, for det er du ikke,
og det var ubehagelig.
Og jeg tror alle ville følt det samme.
Og slutt å prøve å være morsom, for det er du ikke.
Og...
Det gjør det bare mer kleint.
Og den kunne lett vært 30 % kortere.
Greit.
Takk.
Hei, Tracy-vennen!
Det handler bare om deg akkurat nå.
Og at du gir alt du har, så let inni deg,
og uansett hva som er der inne, bruk det på sykkelen.
Skjønner du?
Måten du gjør noe som helst på, er måten du gjør alt på, så gi alt.
Du var flott.
Det føles som jeg har svømt med klær på.
Jeg er glad for at du kom. - Er du?
Helvete, jeg må skifte, jeg skal i et møte.
Takk, Brooke! - Bare hyggelig, vennen!
Jeg er stappet inn i dette skjørtet. Hvordan ser jeg ut?
Vakker.
Men ser jeg profesjonell ut? Investorene gjør meg nervøs.
Jeg klarer meg vanligvis fint med rike folk, men ikke når jeg vil ha noe av dem.
Nei, det er omvendt. De trenger deg og restauranten din.
Stavros gjør vanligvis disse tingene.
Kanskje jeg ikke burde. Jeg er ikke flink.
Jeg tror du klarer alt. Absolutt alt.
Ja.
Hyggelig og fryktløs.
Utrolig hvor mye i forretningsverdenen som bare er å gjenta det samme.
Kroppsspråket ditt virket veldig selvsikkert.
Takk. Du får meg til å føle meg smart.
Vil du se den? - Ja!
Den fremste delen skal være en butikk om dagen,
en landhandel eller en fin bodega, med godteri fra Europa.
På mandag begynner rivningen, og vi åpner i april.
Vi skal også ha matlagingstimer.
Kanskje klippe hår.
Det skal være et samfunnssenter,
en restaurant og en butikk samtidig.
Det skal være stedet der du elsker å være.
Skulle hatt noe slikt i oppveksten.
Forstedene i New Jersey har ikke så mye sånt.
Alle asjettene skal være ulike. Jeg kan vise deg.
Kan jeg bli servitrise her?
Ser du? Se på alle asjettene.
Fy søren, så mange asjetter.
Jeg begynte å samle for lenge siden. Visste ikke hvorfor, men nå gjør jeg det.
Dette kommer til å bli en flott restaurant.
Jeg vet det!
Skal du lage mat også?
Jeg skal hjelpe med å lage menyen og hjelpe når det trengs.
Jeg er ikke opplært, men jeg er en entusiastisk hjemmekokk.
Jeg pleide å lage mat med moren min.
Det er det restauranten heter, Mammas. I genitiv.
"Vi spiser middag på Mammas." Det funker.
Kan jeg bli servitrise her?
Jeg vil ha hele opplevelsen. Utslitt og plutselig 40.
Jeg har brukt hele livet på å jage etter ting og banke på dører,
og jeg er lei av å løpe mot folk.
Jeg vil være stedet folk kommer til.
Jeg vil lage et hjem til alle bankerne og løperne.
Jeg er flink til det. Det gjør meg lykkelig.
Jeg opprettholder hjemmets arne.
Det er vel et ord? Arne?
Jeg er privatlærer for ungdomsskolen, jeg er ikke kvalifisert til SAT-undervisning,
men man tjener mye mer på SAT-undervisning.
Så jeg skal ta prøven igjen, så jeg kan tjene fett på det.
Jeg har alltid vært god til å ta prøver.
Dette blir ikke nødvendig når jeg har åpnet restaurant.
Men det klarer jeg fint, å passe jobbene.
Skal jeg vente her, eller...
Må du ikke tilbake til skolen?
Det burde jeg.
Vil du bli her?
Hvis det går bra.
Jeg ville bedt deg med inn, men moren til Peggy ble innlagt
med bipolar lidelse, så det er ganske tungt der.
Som privatlærer er jobben 60 % matte,
40 % å få vite altfor mye om dem.
Det går bra. Jeg går bare hjem.
Du husker hvor jeg bor, gå dit. Ta med greiene mine.
Seriøst?
Kjøp litt pasta, jeg kan lage mat.
Hva slags...
Mamma? Er du der?
Helvete.
Jeg ville bare vite hva slags pasta du kjøper
hvis du vil kjøpe god pasta.
Hvilket merke, altså.
Hvis du får denne, kan du ringe tilbake?
Denne ser ut som sløyfer. Hva med den?
Har de vanlig spagetti?
Er den pastaen den samme som de andre?
Er dette en slags sex-lek? - Nei, vi snakker faktisk om pasta.
Hallo! - Ja?
Du kan vel stappe pasta i fitta hennes?
Nicolette, seriøst!
Jeg husker at jeg spiste en god rigatoni-rett en gang.
Da kjøper jeg det og sløyfene.
Og de har skjell.
Jeg husker at jeg så over elva,
på de urokkelige lysene i Manhattans bygninger,
og lurte på hvem som bodde der.
X kan være hva som helst, alle tall, og det er det som er vilt med X.
Jeg ville inn i de stedene og legge meg på gulvet og sove.
X er ikke sånn, X kan ikke låses fast!
Jeg var en del av det nå.
I femte etasje, i en midlertidig handelsregulert leilighet.
Der var slottet vårt, fortet vårt.
Men utenfor vinduene hørte jeg den heftige lyden av trykkluftbor
som slo byen fra hverandre.
I New York endrer nabolag seg like raskt som været.
Eller kanskje det er motsatt.
Men jeg kunne ikke advare Meadow.
Da jeg la merke til det, var det allerede for sent.
Nate la ut et gram på Instagram. Det vil si et bilde.
Det ser ut som en stilig mintpastill-reklame.
Jeg vet det! Dave er en ivrig fotograf.
Han laget sin egen app.
Får jeg en gratis pølse med disse to drinkene?
Jeg skulle gjerne laget apper.
Jeg tror faren min traff moren din på Internett.
På et gratis dating-nettsted. De betalte ingenting.
Æsj. Men det er vel proforma nå?
Pappa er så rar. Han tvinger henne sikkert til å konvertere til katolisisme.
Ja, hva dreier det seg om? - Han er skikkelig katolsk nå.
Det er så kjedelig, men det skjedde da mamma ble syk.
Hun var aldri involvert i sånt. Han er geolog.
Jeg vet det. Jeg har aldri møtt en geolog før.
Det er rart at noen som forsker på steiner, kan digge Jesus.
Hva jobbet moren din med?
Hun drev med spesialundervisning.
Så fint.
Hun var kjempeflink. Jeg liker fortsatt ikke "hemma-vitser".
Vil du se et bilde av henne?
Hun ser ikke ut som deg, men hun har samme uttrykk som deg.
Hei.
Hallo.
Hei. Jeg vet ikke om du husker meg, vi gikk på videregående sammen.
Anna Wheeler?
Ja!
Jeg var med i koret i Anything Goes?
Fy søren, ja!
Hva gjør du i byen? Bor du her?
Jeg bor i Tenafly. Forloveden min og jeg var på teater.
Hvilket stykke? - Other Desert Cities.
Det er bare dritt. Jenta som erstattet hovedrolleinnehaveren, er grusom.
Jeg pleide å henge med henne. Hun var eldre, er eldre.
Vi elsket det.
Hva drikker dere? La meg spandere en drink.
Nei takk.
Jeg ville bare si,
siden jeg aldri turte å si det på videregående:
Du såret meg virkelig.
Hva?
Husker du ikke?
Hva gjorde jeg?
Den greia? "Jepp, bitter."
Jeg aner ikke hva du snakker om! Jeg likte deg alltid.
Du og vennen din, Abe? - Abe!
Dere pleide å komme bort til meg,
ta på huden min, så smake på det og tenke dere om, og så si:
"Jepp, bitter." Så lo dere.
Ja! Vi gjorde det, ikke sant? Vi var rare.
Dere gjorde det alltid rett foran meg.
Det var skikkelig slemt.
Og jeg ville bare si faen ta deg.
Måten du behandlet meg på, ga meg alvorlige problemer.
Alle er drittsekker på videregående!
Du såret mange, ikke bare meg.
Jeg synes synd på 13-årige deg,
men jeg synes ikke synd på deg nå.
Vi var 17.
Hvis jeg var 13, ville jeg sagt unnskyld, men siden vi begge
er over 20, føler jeg ikke behov for det.
Jeg ble nettopp 30. - Grattis.
Takk. - Bare hyggelig.
Du er en megge. - Hvordan det?
Det er du som har båret nag så jævla lenge!
Jeg gjenkjente deg ikke engang da du kom bort hit.
Jeg sier det ikke for å være slem, det er sånn det bør være.
Du er fortsatt den samme. Ondsinnet.
Du var bitter. Det var sikkert derfor det såret deg. Fordi det stemte.
Jeg ønsker deg alt mulig vondt.
Det gjør ikke jeg, for jeg bryr meg ikke.
Og det burde ikke du heller!
Så dramatisk! For en dramadronning.
Utrolig at hun bor i jævla Tenafly. Er hun rik nå, eller?
Hvordan våger den rikingen å snakke sånn til meg?
På ungdomsskolen pleide Tara Podwoski å lugge meg og kalle meg en fittejeger.
Jeg gjorde ikke det hun sa. Jeg ble oppdratt bedre.
Jeg burde ringe Abe og se om han husker det.
Kanskje senere? - Ja.
Jeg var så populær på videregående, men jeg prøvde ikke engang.
Folk ville bare bli venner med meg. Jeg brydde meg ikke om slikt.
Da noen sa at jeg var populær, sa jeg: "Jaså? Så rart."
Det var derfor. Populære folk bryr seg ikke. Jeg brydde meg for mye.
Hvis du vil vite hva de populære driver med, spør en som er upopulær.
Det er de som vet alt, for det er de som følger med.
Jeg skal forkorte det, opplive det og tvitre det.
Å nei! Ga jeg deg for mye alkohol?
Det er greit. Det går bra med meg.
Vi skaffer en drosje til deg.
Går det bra om jeg overnatter igjen?
Jeg tror college skal være gøyere enn jeg har det.
Pokker.
Jeg er jo litt pen.
Jeg vil kanskje ha en drink til. Er det vilt?
For pokker!
Hva er det?
For helvete!
Hva er det som skjer?
Jeg kan faen meg ikke tro dette! Forbanna dritt!
Den pokkers låsen er skiftet!
Kareem, kan vi bruke branntrappen din?
Jepp.
Helvete! Jeg trodde jeg lot vinduet stå åpent!
Jeg lukket det kanskje.
Hvorfor det?
Jeg ville ikke at du skulle bli ranet.
Jeg kan ikke tro at du skiftet låsen min!
Stavros så et bilde der hun kysset en musiker.
Stavros er kjæresten hennes.
Han fortalte vaktmesteren at Brooke bodde i et handelsregulert lokale.
Er leiligheten din handelsregulert?
Ja.
Jeg håper han ikke tyster på deg.
Han trekker seg fra restauranten.
Jeg håper Stavros ikke tyster på Kareem.
Partnerne mine vil trekke seg. De ble bare med på grunn av Stavros.
De kan ta sparepengene mine, alt.
Herregud.
Rike folk gjør alt for ikke å bruke penger.
Du ser det i øynene deres. De vil ikke dele livet sitt med deg.
Rike folk deler alltid ut dårlig allehelgensgodteri.
Byggerne trenger 20000 dollar til innen mandag.
Og forskuddet på leien er 50000... Helvete!
Kjøleutstyret er ytterligere 5000! Jeg trenger hva enn det blir innen mandag.
75000 dollar. - Fy faen!
Kan du ikke be noen andre om å investere?
Jeg spurte alle rikingene jeg kjenner den første gangen.
Dette var godt planlagt.
Det er en god investering. Jeg ville investert hvis jeg hadde penger.
Har du hemmelige penger?
Nei, moren min arbeidet ikke, og faren min var sint på henne for det.
Skilsmissen til foreldrene mine var mye enklere enn dette.
Fordi de sluttet å bry seg om livet. Det er ikke det samme.
Moren min døde, så ikke engang snakk om smerten din.
Onkelen min døde. - Hold kjeft, Ruth.
Jeg trenger svar. - Jeg blir med.
Det kommer til å bli verre for meg nå enn før jeg prøvde å oppnå noe.
Jeg vet hvordan det er å ha drømmer.
Nei, det gjør du ikke.
Det kan du ikke vite før du er minst 30.
Og så, for hvert år som går, blir det større,
fordi ønsket er større, men mulighetene er mindre.
Hvert år som går, virker raskere,
fordi det er en mindre del av hele livet ditt.
På den måten. Men omvendt.
Alt du gjør, er å ønske.
Greit, Brooke, jeg er klar.
Ånden sier at du må finne en gammel venn.
Hvem?
Noen som såret deg.
Bare si akkurat hva jeg skal gjøre.
Ånden sier noe om...
Tøy?
Det er Mamie-Claire. Tøyet er T-skjortene.
Ja. Og jeg ser blomster.
Røffe blomster.
Vær så snill, Tracy!
Mamie-Claire er fienden min.
Du har noe ugjort med henne.
Nei. Det er gjort. Fortell ånden at det er gjort.
Hva hendte med Mamie-Claire?
Hun sviktet Brooke. Giftet seg med forloveden og stjal ideen hennes.
Jeg har aldri sett meg tilbake.
Ja, dette ser jeg. Men...
Jeg ser trær.
Du sa at hun bor i Connecticut. Det er trær der.
Det finnes da trær overalt.
Du må høre på ånden.
Mamie-Claire kan gi deg pengene. Av gårde til Greenwich!
Seriøst? Kan dette bekreftes? Er ånden sikker på dette?
Ja. Hør her, ungdommen har rett.
Hun er ikke så ung! Ti til tolv år yngre.
Vi er jevnaldrende, ok?
Du må finne Mamie-Claire.
Jeg er så irritert på ånden.
Veien fremover er ikke mot deg. Den er bare veien.
Ja. Jeg vil ikke være smålig. Jeg ble oppdratt bedre.
Hun er erkefienden min, men hun skylder meg.
Dette har vært en tung bør for deg.
Og noen ganger må du dra tilbake for å gå fremover.
Til helvete med dette. Jeg skal til Greenwich.
Vi skal.
Er du klar for dette, vesla? Det blir brutalt.
Jeg er klar. - Flott.
Hvordan kommer vi dit?
Jeg liker ikke å dra fra byen.
Du må over Hutch til Merritt.
Dylan elsker meg sikkert fortsatt.
Å gifte seg med Mamie-Claire er som å kjøpe en kasjmirgenser fra Old Navy.
Uansett er det en god investering.
Og ikke glem at hun skylder deg.
Ja, vinn-vinn. For han elsker meg sikkert fortsatt.
Jeg kjører ikke til Connecticut for å knuse et ekteskap.
Jeg burde vært på rommet og lest Den nikomakiske etikk.
Ro ned, riking. - Jeg er ikke rik!
Jo, det er du. Du har bil.
Nei, det er jeg ikke. Pappa er mekaniker.
Han og onkelen min eier et verksted.
Jeg har denne bilen fordi det var noe han kunne gi meg.
Beklager. Jeg tror jeg fornærmet kjæresten din.
Ikke hennes kjæreste, min.
Hvorfor er du her? - Tracy skaffet Tony som sjåfør.
Men hvorfor ble du med?
Jeg har hatt en dårlig opplevelse med utroskap før.
Den forrige typen min var utro da vi var sammen,
og jeg vil ikke gi typene mine for mye frihet.
Utroskap? Har det noe å si? Dere er 18.
Hvor kommer denne oldis-moraliteten fra?
Man kan ikke være utro når man er 18.
Alle burde ta på hverandre hele tida.
Har du noen gang vært på biltur og følt
at du vil la være å komme frem?
At du vil at den aldri skal ta slutt?
Nicolette! Du skremte vettet av meg!
Vennen, jeg... Det føles godt.
Jeg kjører, jeg kan ikke... Jeg kan ikke nå.
Du burde være sammen med ham, ikke goth-husfruen.
Nei. Han kjente meg, men valgte henne.
Bare fordi du lot ham. Du må jage etter det du vil ha.
Jeg planla å bare gi slipp.
Av og til vet jeg ikke om du er zen-mester eller sosiopat.
Jeg er bare normal.
Kan du fortsette med nakken? - Sånn?
Jeg skal gi ham en massasje han ikke glemmer i en fart.
Du driter i alt, du?
Jeg er så glad for at du er på min side.
Alt som hadde funket så bra for Meadow så langt,
hadde begynt å vende seg og falme.
Hun hadde ingen andre evner, ingen annen måte å håndtere verden på.
På et øyeblikk gikk oppførselen hennes fra sjarmerende til å grense til hysteri.
Folk kjente på seg at hun ville mislykkes.
Hun hadde en råtten odør.
Ungdommen hennes hadde dødd, og hun dro på den råtnende skrotten.
Jeg hadde på en eller annen måte blitt kistebærer.
Jeg prøver å finne adressen til Mamie-Claire.
Har hun skiftet etternavn?
Jeg har et visuelt minne av det. Nesten fotografisk.
Har du vært her før?
Jeg forfulgte dem på en måte en gang. Jeg var så sint.
Jepp. Her er det.
Skal alle bli med? Vi ser sprø ut, men det er kanskje bra.
Kan jeg hjelpe dere?
Hei, ja, jeg lurte på om Mamie-Claire eller Dylan er hjemme?
Jeg er en gammel venn. - Feil hus.
Å. Hvilket hus er deres?
Jeg er ikke ofte her, jeg bor i New York.
Jeg kan vise deg veien.
Bare vent her.
Harold?
Hva tror du jeg gjorde i går natt?
Jeg vet ikke, Harold. Så på barneporno?
Jeg hørte på at du og mannen din kjeftet, og jeg sov ikke.
Så lei for at vi avbrøt barnepornoen din.
Jeg er barnelege. - Så klart.
Neste gang jeg hører slike lydnivå, ringer jeg politiet.
Det er et løfte.
Her er det.
Hallo!
Hva gjør du her? Hvem er disse folkene?
Tracys mor skal gifte seg med pappa, Tony kjørte, Nicolette er sjalu.
Hei, Tracy.
Hei, Mamie-Claire.
Nicolette. - Mamie-Claire.
Tony.
Vent, ikke si det: Mamie-Claire.
Jeg trodde vi ikke snakket sammen.
Ja, jeg vil endre på det.
Og jeg har noe jeg må snakke med deg og Dylan om.
Dylan er ikke her. - Hvor er han?
Han jobber frivillig på et eldrehjem.
Jeg er midt i noe vi driver med. Det er som en fest.
Det går bra. - Du har ikke rett til å si det,
det er min rett.
Vi venter i bilen. - Nei, det er rart.
Folk venter i biler.
Du og gjengen din kan vente på kjøkkenet.
Flott!
Faulkner bruker språk på samme måte som modernistiske malere brukte maling.
Utforsker ordenes virkelighet, eller selve malingen.
Men Faulkner var interessert i hvordan det skjer,
mens rollefigurene hans faktisk prøver å kommunisere.
Fy søren, disse gravide kvinnene er skikkelig smarte.
Jeg vet ikke om dere er sultne, men ta dette i så fall.
Dette stedet er utrolig.
Takk.
Det er skikkelig jævla fint.
Takk.
Er det greit om vi blir med på diskusjonen?
Ja, det er vel det.
Ukas bok er Faulkners Bygda.
Etterfulgt av en fjollete biografi om Derrida, men den er morsom.
Fett. - Kult.
Se på dette.
Hun ble visst rekruttert av Tufts til rolaget,
så gikk hun der, men rodde ikke.
Det er slik hun er, utspekulert og bedriten.
Jeg ville gjort det om jeg kunne. Jeg var dårlig på sport.
Jeg ville også, men det ville vært ulikt meg.
Det ville bare vært noe jeg gjorde.
Når blir de to tingene den samme?
Jeg vet ikke.
Du ser kjempebra ut. - Hvorfor er alle disse ungene med deg?
De er ikke unger. Hvis de er unger, er vi det.
Jeg er hennes medarbeider og nesten-søster.
Jeg må virkelig snakke med deg.
Hvor lenge tror du at du trenger, for...
Hvor lenge tror du at Dylan er på gamlehjemmet?
Jeg vil snakke med ham også.
Vi har det travelt. Jeg har en avtale etterpå.
Mamie-Claire, ikke vær dum. Du har det ikke travelt.
Jo!
Husk denne sannheten: Det er bare folk uten jobb,
som ikke har noe å gjøre, som alltid har det travelt.
Hva skal du?
Vi startet en samfunnsgård. Vi har geiter.
Geiter er mer bærekraftige. De er mindre.
Enn hva? - Kyr.
Folk går. - Jeg må følge gjestene ut.
Jeg vil si adjø til Marcy. - Er du forelsket i Marcy?
Hun er sju måneder gravid. - Hvorfor vet du det?
Ha det, Marcy.
Ha det, Tony.
Vi ses.
Mamie-Claire, kan Nicolette og jeg bruke sjakkbrettet?
Ja.
Ha det, Tony. - Ha det, Nadia.
Går det bra, Karen?
Ja, jeg venter bare på mannen min. Han er sent ute til å hente meg.
Vil du spille sjakk med oss?
Du må lære meg det!
Nei, han kommer snart.
Beklager, jeg begynte på feil måte.
Jeg ville si at jeg har savnet deg som venn, og...
Hun har en spennende forretningsmulighet.
Og jeg ville gi den til deg og Dylan som en fredsgave.
Jeg tror virkelig at du vil høre om dette.
Sist gang jeg så deg, var du i buskene.
Så skrek du usammenhengende til meg og mannen min
om at vi hadde ødelagt livet ditt.
Og gangen før det kastet du opp i bryllupet mitt.
Det er derfor jeg har med denne spennende forretningsmuligheten!
Når tok du løperen min?
Jeg vil tilby dere en andel i en restaurant jeg skal åpne.
Hvorfor det?
Fordi alt er klappet og klart.
Og jeg har allerede evnen til å trekke folk, og det blir perfekt!
Du vil elske det. Dylan også.
Det er mange andre investorer.
Men ikke så mange at investeringen deres tynnes ut.
Så hvorfor er du her?
Det var et lite problem med en av folkene våre,
og dermed åpnet en etterspurt plass seg, og jeg tilbyr den bare til dere.
Det passer ikke for meg å bli med i en forretning.
Hvorfor ikke? - Jeg prøver å få barn.
Du kommer aldri til å angre. - Takk, Karen.
Det er bare penger. Du må ikke gjøre noe arbeid.
Du får æren og overskuddet
og tilfredsstillelsen ved å være med i noe bra.
Dylan vil nok ikke investere i dette.
Vi tapte nettopp penger på drosjemedaljonger.
Jeg vil ikke gå over streken, men jeg tror du tar feil.
Når kommer han tilbake?
Jeg må fokusere på å få barn.
Dette er ikke noe jeg må fokusere på. Nei. Kan... Kan jeg bare si nei?
Nei, du kan ikke "bare si nei". Hvorfor ikke?
Jeg må ikke si hvorfor.
Disse pengene er ingenting for deg.
Se på denne dritten, dette huset, de terrassemøblene.
Du kan avse det, du ville ikke savnet det.
Og du ville virkelig tjent på det.
Nei. Du kan ikke tvinge meg. - Jo, fordi du skylder meg!
Brooke...
Det gjør jeg ikke.
For Dylan, for det var så horete.
Men egentlig for T-skjortene. Du stjal T-skjorte-ideen min, og du vet det.
Jeg stjal den ikke. Den var min, og du var der da jeg fikk den.
Nei!
Det er så feil. Jeg husker det øyeblikket jeg sa:
"Hva om disse blomstene var røffe?"
Og så utvekslet vi ideer. Men jeg sa det først.
Nei!
Du er så irriterende når du bruker den rolige stemmen!
Er det de jævla kattene mine?
De er mine. Jeg betalte for katteoperasjonen, så de er mine.
Døde kattene mine uten at du sa det? Er de erstatninger?
Nei! Det er de samme pokkers kattene!
Hvis du gjør det, blir springeren din utsatt.
Hva?
Å, takk.
Du fjernet fingeren, trekket er gjort.
Fjernet fingeren? Hvem spiller jeg mot, Deep Blue?
Karen, kom inn. Ta et glass vin.
Nei, jeg klarer meg.
Han kommer.
Så du nekter for det? At du tjente på ideen du stjal fra henne?
Jeg nekter ikke. Hun har rett. T-skjortene var hennes idé.
Så hvorfor sa du det?
Jeg liker å gjøre henne sint. Det er så lett.
Du tok ideen hennes. Det er ikke rett.
Nei, jeg prøvde å inkludere henne.
Jeg ordnet et møte med noen folk, og hun kom aldri.
Så sluttet hun å snakke med meg da jeg og Dylan ble gift,
så jeg antok jeg kunne gjøre det.
Så det er hennes feil?
Nei. Hun har rett i at jeg stjal mange av livsideene hennes.
Hun er virkelig mer kreativ enn meg.
Men hun ville aldri brukt dem. Hun fullfører ingenting.
Så ingen kan klandres.
Så klart. Det stemmer alltid.
Restauranten blir faktisk skikkelig bra.
Hun skal fullføre det. Hvis hun får muligheten.
Sjakk. - Vent.
Hva? Nei da.
Sjakk.
Jeg vil ikke spille lenger.
Kom igjen.
Jeg føler ikke for å spille.
Du kan ikke slutte rett før jeg vinner.
Jeg er ikke i humør. Det går an.
Jeg kunne heldigvis ikke vært moren din.
Hva er du, 30? Vi er 18. Det kunne du. Tolvåringer kan få barn.
Faen ta deg! - Mamie-Claire.
Beklager, Karen.
Hei, pappa. Jeg kan ikke snakke nå.
Brooke...
Jeg ringer deg i morgen, jeg er opptatt.
Du bryr deg sannsynligvis ikke...
Jeg bryr meg om ting.
...men jeg skal ikke gifte meg.
Er det sant?
Ja. Vi avlyste i går kveld. Det er best sånn. Jeg kjenner henne ikke.
Nei.
Hun var ikke engasjert i kirken heller. Jeg tror det var påtvunget.
Ja.
Går det bra?
Ja, jeg bare...
Skal dere virkelig ikke gjøre det?
Jeg trodde dere var skikkelig symbiotiske.
Var det ikke en nett-algoritme som spleiset dere? Hun virker fantastisk.
Du har aldri truffet Stevie.
Gjennom deg, så!
Kom igjen, pappa. Ikke bare gi opp.
Det er det Cardinas-familien alltid gjør, går videre til noe nytt.
Hold ut!
Jeg er overrasket over at du er så involvert.
Tro meg, det er best slik.
Jeg må legge på, jeg har et viktig forretningsmøte.
Jeg er glad i deg.
Vi kan feire Thanksgiving hos meg, siden det ikke blir bryllup.
Nei, jeg ender sikkert opp med å gjøre noe deprimerende, men ungdommelig.
Hjemme er bare en busstur unna.
Er det? Jeg bare tuller.
Hva gjør dette meg og Tracy til?
Hvem er Tracy?
Bare glem det.
Nettopp, dattera hennes.
Ingenting, antar jeg.
Hallo.
Beklager, jeg mente ikke å snike rundt.
Forfølger du meg? - Jeg la igjen bagen min her.
Jeg trenger migrenepillene mine.
La meg få en sup.
Hvor mye lenger tror du vi blir her?
Jeg vet ikke, så lenge det tar.
Til Dylan har kommet hjem.
Hva prøver du egentlig å oppnå her?
Jeg nyter dette stilige huset.
Når man bor i forstedene, må man virkelig like å være hjemme.
Det er ikke det jeg... Hva gjør du med alt dette?
Jeg vil at Brooke skal få restauranten sin. Jeg hjelper.
Jeg leste historien din, forresten.
Brooke er kvinnen i historien.
Du samler materiale.
Likte du den?
Det er ikke det vi snakker om.
Hvorfor er du her? - Du trengte skyss. Du tvang meg.
Hvordan føles det å bli tvunget?
Ubehagelig.
Og hvordan føles det nå?
Fortsatt ubehagelig.
Jeg vil ikke dette. - Jo,
men du føler deg slem fordi du vil det.
Du oppfører deg sprøtt. Jeg liker det ikke.
Hvorfor kan du ikke si at du liker historien?
Jeg vet ikke! Jeg er sjalu!
Den er bedre enn min!
Du vil at andre skal gjøre det du ikke kan, så du kan klandre dem.
Du pleide å være så snill!
Jeg har ikke endret meg. Jeg er den samme i en ny retning.
Kan jeg få tilbake brillene mine?
Tony, du er mer sofistikert enn som så!
Dylan, vennen, du er hjemme!
Jeg liker det ikke når du prøver å påtvinge meg ømhet.
Jeg prøver bare å klemme deg.
Må du ha ansiktet så nært mitt?
Det er fint.
Du vet hvor opprørt jeg blir etter turer til hjemmet.
Jeg vil at du skal dele det med meg.
Rosella og Lorene lever kanskje ikke neste gang jeg er der. Greit?
Bare hold ansiktet litt lenger unna mens jeg takler det.
Greit.
Hvem er alle disse folkene?
Jeg lurte på om jeg kunne få litt vann. - Så klart.
Hei, Karen. Jeg mente ikke deg.
Tony. Hyggelig. Vakkert hjem du har.
Takk.
Har du sett en jente som er så høy? Det er dama mi.
Nei, er det flere av dere?
Jeg heter Tracy.
Dylan. Tracy er et kult navn.
Det er et navn som faktisk er et navn, men jeg kjenner ingen som heter det.
Jeg heter Tracy.
Tracy!
Brooke!
Hei, Dylan.
Har noen sett Nicolette? - Glem Nicolette litt.
Slutt å prøve å forføre meg.
Takk. Jeg ble litt tørst. Jeg tror jeg sitter ved en varmeventil.
Bli her. Ta et glass vin. - Nei da. Ted kommer snart.
Karen! - Kan jeg få noe å spise?
Stress gjør meg sulten.
Brooke, jeg har ikke sett deg på lenge.
Ikke sant? - Hva gjør du i forstedene?
Vi... - Brooke trenger penger.
Det gjør jeg ikke. Jeg er her med en mulighet.
Jeg fortalte henne om drosjemedaljongene.
La meg lage en drink til deg. Hvilken mulighet?
En god en. - Vi skal spise middag hos Baskin-paret.
Så beklager, men dere må gå.
Kan jeg ta denne isen? - Ja.
Marty og Jiselle kan vente.
Parkerte dere ikke hos Harold?
Hvordan kjenner dere Harold? - De gjør ikke det.
Hun er en gammel venn. Hun kan ligge over om hun vil.
Vi har plass til deg og elevene dine.
De er ikke elevene hennes. Det er mye rarere.
De er vennene mine. - Alltid omgitt av ungdommen.
Hun skal åpne restaurant. - Jeg vil gjerne fortelle.
Vi må la være. Hun har blitt sprø før.
Hvilken restaurant? - Brooke, dette er ubehagelig.
Dylan vil ikke dette. - Du vet ikke hva jeg vil.
Du ser meg på en viss måte, men jeg er ikke bare streit.
Jeg så Nirvana live, og det var før Nevermind.
Jeg synes du virker kul.
Jeg var DJ på college-radiostasjonen, kl. 02.00.
Vi spilte Mudhoney, Superchunk, Trip Shakespeare...
Ingen vil høre om storhetstiden din innen college-radio. Greit?
Jeg vil.
Jeg spiller en rolle for deg.
Jeg spiller fyren med fleece,
men jeg er ikke bare en tosk som finansierer fitness-målene dine.
Jeg har begynt med trekamper.
Brooke er sykkellærer.
Så kult.
Jeg liker bare sykling sammen med løping og svømming.
Hvordan kom du på oss? - Fordi vi skylder henne.
Fordi dere liker kule ting.
Ja. Vil dere røyke litt gress?
Jeg har litt frosset gress.
MC, hvor er gresset Jason ga oss?
Du har sagt "gress" omtrent 15 ganger.
Tok den gutten gresset mitt?
Nei! Ingen har rørt det. Det skal ligge ved siden av isen.
Er du syk? - Nei, jeg er frisk.
Ikke steng meg ute. Du vet hvor vanskelig det er for meg.
Det høres ut som om du spiser noe. - Jeg har en is til deg.
Tok du med en is til meg? - Jeg kan hente en til.
La meg være!
Det var tydelig at det Meadow ønsket seg mest i verden,
det hun ønsket at skulle definere henne,
et sted hvor hun kunne bruke tiden og talentene sine, alt hun hadde:
restauranten. Det var tydelig at det aldri ville skje.
Det mest overraskende ved det var at det overrasket Meadow.
Hun så hele verden med en smertefull detaljrikhet,
men hun så ikke seg selv eller skjebnen sin.
Og fordi jeg elsket henne,
bestemte jeg at jeg heller ikke så det.
Jeg skal åpne restaurant.
Jeg er advokat.
Så flott for deg. Jeg gikk ikke på college.
Det trenger ikke å vare evig. Du er ikke amputert.
Jeg vet det. - Du kan fortsatt gå på college.
Vi blir stein, så kan du fortelle om muligheten.
Kan noen av dere ungdommer lage eplebonger?
Ingen kan lage eplebonger. - Jeg kan.
Tok du urtene mine? - Nei.
Du skal få et eple.
Restauranten blir virkelig utrolig.
Greit. Få høre forslaget ditt. Foreslå det.
Hva? - Det er det man gjør.
Hvis noen vil ha noe, har de et forslag. Kom igjen, opp på mediascenen.
Mediascenen?
Vi så nettopp Apocalypto på Blu-ray. Nydelig. Nydelig.
Jeg har blitt interessert i vinyl.
Jeg liker komprimerte MP3-er. Bare tuller.
Jeg har en bra tidlig Mother Love Bone EP som ville passet perfekt nå.
Plater er så varme.
Hva gjør du?
Jeg vil at du skal vite at jeg elsker Dylan.
Jeg elsker det blonde håret og skjegget hans.
Jeg vet at du elsket ham for pengene. Men jeg elsker ham som et menneske.
Og jeg elsker også pengene, men ikke i den rekkefølgen.
Jeg vil virkelig bli et lykkeligere menneske. Forstår du?
Så...
Det er en restaurant, men du kan også, liksom, klippe håret.
Kan jeg begynne på nytt?
Så klart. Vi er gamle venner.
Flott.
Jeg var, det var...
Jeg spolte tilbake.
Den skal ha
store, tunge bord og stoler.
Den skal føles som hjemmet alle ønsker de hadde vokst opp i.
Ingen som kommer dit, vil ønske å ta frem mobilen,
for den skal ikke føles sånn.
Det ville vært som å ta frem mobilen i skogen. Helt feil.
Så uhøflig, enig.
Ja. Det skal alltid føles som høst inne.
Selv på varme sommerkvelder, når alle vinduene står åpne.
Brød som folk river stykker av.
Det skal være et sted der kokken og servitørene kommer ut kl. 02.00
og spiser noe enkelt de har laget til seg selv
med de gjenværende gjestene
og åpner en flaske god vin.
Det beste av kapitalismen.
Det politikere later som de mener med "små forretninger".
Vi skal stå imot at det blir skrevet mange artikler i Times,
for vi vil at den skal være uforfalsket.
De vil be oss om å utvide og åpne enda en,
og etter hvert gjør vi kanskje det.
Men vi skal ikke gjenskape den første. Den skal være helt annerledes.
Og hvis jeg får barn,
skal de gå dit etter skolen og gjøre lekser ved bordet i hjørnet.
De skal vokse opp rundt mange flotte voksne.
Kokker og skuespillere/servitører. En stor, gøy familie, og de er aldri ensomme.
Dette kan bli noe dere tar del i.
Dere ville blitt tanten og onkelen deres, en del av livet og maten.
Etter hvert ville jeg opplært noen yngre til å bli daglig leder,
så jeg kan reise til Maine med familien om sommeren.
Og la barna dykke etter hummer.
Og alle ville vært så varme og lykkelige i kunnskapen om at
de hadde deltatt i noe som bare var bra.
Jøss.
Ja.
Vet du,
jeg bodde i byen i mange år.
Før jeg begynte i Goldman, var jeg...
Jeg var lærer ved Baruch, og jeg bodde i et bygg i East Village.
Jeg var den typen menneske folk lager TV-serier om.
Det var ganske vakkert.
Dette er faen meg interessant!
Er det sant?
Skal begge to gjøre det?
Nei, men vi er søstre, og...
Tracy står for åndelig veiledning og er servitør.
Seriøst? Jeg visste ikke om du hadde hørt meg.
Jeg hører alt.
Og hvor mye trenger du?
200000 dollar, men jeg har regnet på det, og vi trenger 42500 innen mandag.
Til kjølesystemet. - 42,5 stabler, hva?
Hva er stabler?
Et tusen. - Jeg trodde det betydde hundre.
Jeg tror nok det betyr tusen. - Jeg trodde det var laken?
Glem det. Vil du det?
Jeg vil hjelpe deg.
Det er Ted. Ha det, folkens!
Ha det, Karen!
Lykke til med restauranten.
Takk!
Dylan, dette er virkelig noe vi må snakke om privat.
Eller kanskje med dr. Turkowitz.
Vi trenger påfyll.
Mamie-Claire, kan du komme hit?
Kan det vente, Karen?
Nei.
Det er ikke Ted.
Harold.
Bilen til gjestene deres blokkerer oppkjørselen min.
Ligger gresset kanskje i garasjen? - Jeg vet ikke.
Kan du sjekke? - Nei!
Jeg suger Harold. Bare tuller.
Jeg husker ikke sist gang jeg var her.
Jeg tror ikke du noen gang har vært her.
Nei, da dere flyttet hit, kom jeg på en pinlig grillfest.
Det var da vi gjorde en innsats.
Inviter meg inn nå. Jeg vil ha omvisning i huset.
Du er et multitalent.
Jeg må bli en bedre taper. Jeg elsker virkelig Nicolette.
Er hun sint på grunn av sjakkomgangen?
Ja, jeg tror det.
Jeg er for det meste i kontakt med min feminine side, men...
Kanskje ikke,
for jeg forstår henne ikke nå.
Ville du noen gang være sammen med meg?
Jeg vil ikke snakke om dette.
Jeg skal ikke kysse deg. Bare et spørsmål.
Ja.
Jeg likte deg, men...
Jeg elsker Nicolette.
For å være ærlig tenkte jeg aldri sånn på deg.
Hvorfor ikke? - Du virket...
Jeg trenger noen jeg kan elske. Ikke holde tritt med.
Av og til tror jeg virkelig at jeg er smartere og bedre enn alle.
Ikke nødvendigvis når det gjelder
matte eller vitenskap eller om noe er til øst eller vest, men
når det gjelder alt annet.
Og hvis jeg finner ut av stilen min,
ville jeg vært verdens vakreste kvinne.
Av og til tror jeg at jeg er et geni,
og jeg skulle ønske jeg kunne spole frem til da alle vet det.
Jeg er imponert, Brooke.
Man trenger mye tæl for å åpne restaurant.
Takk.
Du gjør det.
Du er der ute og gjør noe annet enn å legge deg opp og hamstre penger.
Hvis jeg visste hvordan, ville jeg gjort det.
Du kunne giftet deg med meg eller et dusin andre,
men du ville være selvstendig.
Det er jeg ferdig med nå.
Du er morsom fordi du ikke vet det.
Jeg vet at jeg er morsom.
Det er ingenting jeg ikke vet om meg selv. Det er derfor terapi ikke funker.
MC og jeg går til en kvinne i New Haven.
Har dere psykolog?
Hun er på min side.
Hun synes at Mamie-Claire står i veien for meg,
og at jeg burde gå fra henne.
Sa parterapeuten det?
Sånn omtrent.
Men Mamie-Claire sa at dere prøver å få barn.
Vi har snakket om det, men vi har også snakket om å skille oss.
Så synd.
Nei.
Nei, det er...
Frigjørende.
Jeg føler meg flott.
Jippi!
Jeg savner New York.
Jeg savner deg.
Jeg finner deg av og til på Internett.
Du ser skikkelig deilig ut på de festbildene.
Hvilke fester? Av og til ser armene mine feite ut.
Jeg liker feite armer.
Jeg skal hjelpe deg med restauranten.
Takk!
Dette skal jeg gjøre for deg.
Vi tar mine 43 stabler eller laken
og betaler de andre investorene hva enn de har spyttet inn.
Har du et sted alt? En leieavtale?
Legg den ut på markedet med det samme. Er det et kult nabolag?
Williamsburg?
Kom igjen, det kuleste. Vi blir lett kvitt det.
Kom igjen.
Å eie restaurant er som å ha en narkoman unge.
Det er bare...
Det er skikkelig utmattende.
Gir du meg penger for å ikke åpne restaurant?
For det første redder jeg deg.
Hvis du åpner restaurant, kommer du tilbake om et år
og ber om fem ganger mer. - Ikke hvis den lykkes.
Hvor sannsynlig er det?
Vet du,
jeg vil gjerne se livet ditt i byen.
Vi burde ta en drink. Eller...
Jeg liker å drikke.
Hva enn du gjør, så funker det.
Nei.
Det gjør det ikke.
Hei, dere.
Fant du gresset? Tony laget nettopp en skikkelig vakker eplebong.
Vi må nok det, for vi må feire.
Jeg tror vi har nådd en avtale.
Ja. Dylan har kommet med et forslag.
Jeg skal gi henne pengene.
Jippi!
Hva? Gir du henne penger?
Hvem var det som kom?
Harold. Han gir seg selv omvisning i huset.
Og hvor er Karen? - Jeg vet faen ikke!
Gir du henne penger? Dette er vår avgjørelse, ikke din.
Jeg gir henne ikke 200000. Ikke vær redd.
Jeg får henne bare ut av denne situasjonen.
Og så for hele restauranten?
Nei, jeg skal ikke åpne restauranten. Det har blitt for hektisk.
Dette er et godt utfall. Det er bedre enn restauranten.
Mindre økonomisk uvisshet.
Han har rett. Jeg føler meg litt lettet.
Mammas handlet ikke om penger.
Jeg tror ikke noen begynner med noe uten å ville tjene penger.
Gjør de ikke?
Hvorfor skulle du gi henne penger?
Fordi det er mine penger.
Jeg tjener dem og kan gjøre som jeg vil med dem.
Slik du har T-skjorte-pengene og kan bruke dem.
Vi er gift. Dette er livet vårt.
Det er et ekte liv.
Jeg vet at Brooke ikke tror det, men du gjør det.
Vet dere hva?
Jeg setter pris på tilbudet, Dylan, men jeg takker nei til pengene.
Jeg ble oppdratt bedre.
Hva skal du gjøre? - Jeg finner ut av det.
Det gjør jeg alltid.
Jeg er så imponert av deg og bekymret for deg samtidig.
Jeg er så glad for at du er søsteren min.
Hva snakker du om?
Ingenting hendte. Jeg elsker deg!
Ikke lyv meg opp i ansiktet og dolk meg i ryggen, tjukken!
Det var slemt sagt!
Ødelegger!
Hva? Nei da.
Du stjeler kjæresten min! Du gjør meg til hanrei! Din kjerringhore!
Slutt!
Hvem i helvete er du?
Dette er dama mi, Nicolette. Hun er vanligvis høflig.
Hva er det med dette huset? Alle roper støtt.
Hun stjeler kjæresten min!
Det gjør jeg ikke!
Jeg stod imot!
Ro ned, for faen!
Ingen kjefting rundt babyen. - Er det sant?
Jeg er her, og hun stjeler ingenting.
Det er ikke bare det! Det er også dette!
Hva i helvete er det?
Eller banning! - Beklager, Karen.
Tracy vet hva det er.
Jeg skal gi deg et hint. Det er onionskin.
Hun er en forholdsknuser og et dårlig menneske.
Slutt å kalle henne gammeldagse ord.
Jeg vet ikke hvorfor du forsvarer henne.
Hun skal utgi denne historien om deg.
Nei da. Jeg vet ikke engang om jeg kom med i litteraturforeningen.
Det er mye konkurranse.
Dette er så nerdete. - Jepp.
Vennen, jeg stod imot.
Kan jeg få en drink? - Ta min. De tilbyr meg støtt alkohol.
Skrev du en historie om meg?
Hun hater deg. Hun skrev slemme ting om deg.
Ikke om deg. Inspirert av deg. Du får meg til å ville skrive.
Jeg vil lese den hvis den handler om meg.
Jeg også. - Du leser ikke fiksjon.
Når det handler om vennene mine, så.
Den er ikke egentlig om deg. Den er bare morsom.
Rollefiguren Nicolette og Tony har feiloppfattet som deg,
er en morsom rollefigur.
Morsom? Hva står det?
Den er ikke morsom. Den er bare ikke deg.
Bor du i en handelsregulert leilighet?
Gi meg historien.
Den skulle ikke være sårende. Jeg ville ikke såre deg, Brooke.
Du får ikke avgjøre hva som er sårende eller ikke.
Jeg kan bare si hva hensikten var.
Skrev du dette etter én kveld med meg? Én?
Jeg gjorde vel det. Det føltes lenger.
Synes du jeg er en råtnende skrott? At jeg er dømt til å mislykkes?
Nei. Det er fiktivt, derfor kalles det fiksjon.
Mye av denne "fiksjonen" hendte ikke slik.
Karen, du er advokat. Jeg skal saksøke deg til du ikke har noe igjen.
Jeg skriver bare fra livet mitt. - Nei! Det er ikke ditt liv.
Men jeg var der den kvelden.
Jeg skulle oppleve den kvelden uansett. Det skulle ikke du.
Men jeg gjorde det.
Du ble med i livet mitt. Du trengte et sted å gå.
Jeg inviterte deg inn, så stjal du livet mitt.
Du er en igle! En blodsuger.
Du elsket å bli beundret av meg. Elsket det. Du elsket å kunne lære bort ting.
Jeg ba ikke om deg!
Brooke, tenk på store skuespill.
Hvordan ville det gått hvis Tennessee Williams ikke brukte kjentfolk?
Det ville ikke vært skuespill...
Det driter jeg i, for jeg er ikke Tennessee Williams' venn!
Du tok noe jeg sa, og tvitret det. Hva med det?
Det er annerledes! Det var ikke snikete og bedritent. Du visste om det.
Vil du oppgis som kilde? Nei, jeg sletter det.
Det er ikke poenget. Jeg ber om forståelse.
Det var min minst populære tvitring uansett.
Slutt å snakke om Twitter, det er pinlig.
Du er en mye større drittsekk enn du først virker som.
Enig.
Tror du jeg ikke har håndtert smerten etter mammas død?
Jeg håndterer den hele tiden! Jeg snakker støtt om det!
Du snakker om det støtt, men aldri om henne.
Du sier bare at hun døde, og da holder alle munn.
Tragedien din er en rustning, og det frigjør deg fra skyld.
Vær så snill, venner! Noen må forsvare meg fra dette monsteret!
Det var ganske smakløst. - Jeg likte ikke språket.
Som hele generasjonen din, er det bare pastisj.
Det er ikke en fin historie. - Jeg sa det.
Til deg også.
Det følelsesmessige sviket er noe annet.
Jeg svek henne ikke.
Men jeg kan si at skildringen din av kvinner er fryktelig.
Og på grunn av det har jeg forberedt noen spørsmål til deg.
Kødder du?
Én: Tror du på en kvinnes rett til å velge?
Ja. Hva har det...
Jeg er ikke ferdig. - Hun er ikke ferdig, kjerring!
Brooke, vær så snill.
To: Hva tror du noen som bomber abortklinikker ville synes om historien?
Den nevner ikke abort.
Nei, du skildrer bare kvinner som sprø, desperate gullgravere.
Tre: Tror du at de som lemlester kvinnelige kjønnsdeler,
ville bli hindret eller hjulpet av historien?
Du virket så kul, så helt utrolig,
at jeg ikke trodde det var mulig å såre deg.
Det er så klart mulig å såre meg.
Jeg er skikkelig følsom.
For egne følelser.
Mamie-Claire!
Jeg synes ikke det, det er bare noe jeg ville ha sagt en gang.
Jeg må si at det du gjorde mot Brooke, er skikkelig for-J-lig.
Karen, forstår du ikke min side? - Nei, vennen.
Du har ikke en side. Du tar bare feil.
Du må ringe litteraturforeningen og si at du trekker tilbake essayet.
Det er ikke et essay. Det er en novelle.
Dette kan ikke publiseres. Karen, kan du representere Brooke?
Jeg er skatteadvokat, men greit.
Vi burde gjøre oss klare, vennen. Middag hos Baskin-paret.
Det er plass til at dere kan overnatte. Du også, Karen.
Ett øyeblikk.
Kan du skrive kontrakten? - Ja.
I mellomtiden vil jeg be deg om å skrive om historien,
og så gi Brooke den omskrevne historien.
Du kan sende meg en blindkopi på e-post.
Hun kan vel bare sende en kopi.
Nic har rett, for vi vet at du får den.
Greit, en kopi. - Teknologi er komplisert.
Ja. Jeg lærte først her forleden hva skriftstørrelsefølsomhet betyr.
Jeg skal ikke gjøre noe av dette.
Vi er søstre, jeg er glad i deg, men jeg står ved det jeg gjorde.
Gjett hva, kjerring.
Faren min skal ikke gifte seg med den horete, ateistiske moren din.
Så vi er ikke søstre, og det blir vi aldri. Vi er ingenting for hverandre.
Jeg har ti spørsmål her, alle like viktige, som du må svare på.
Brooke...
Til New York
Ti spørsmål til Tracy
Mamma?
Å, vennen.
Ruth skrev meg inn.
Jeg så bare en side ved ham som jeg ikke var klar over.
Det er rart å ikke egentlig kjenne noen.
Jeg er så lei meg. Jeg vet at du likte Brooke.
Han sa at hun forguder deg.
Hun snakket stadig om hvor smart og interessant du er.
Å, vennen. Ikke gråt.
Jeg har også opplevd slutten på et forhold.
Du har ikke sagt at du var sammen med noen.
Jeg vet det.
Å, vennen min. Vil du snakke om det?
Nei.
Det er uansett for sent.
Jeg at vet timingen er elendig, men jeg må ta en ferie.
Og jeg fikk tilbake depositumet for blomstrene,
og Colleen ba meg bli med familien til Karibia på Thanksgiving.
Og Trace, jeg trenger det.
Det høres fint ut, Stevie.
Så det går greit å ikke komme hjem på Thanksgiving?
Den slutningen trakk jeg ikke.
Ja, det går bra. Jeg klarer meg.
Går det bra?
Jeg er trist, men jeg klarer meg.
Jeg skulle ønske det hadde gått,
til tross for at jeg ikke kjente ham.
Jeg også, Tracy-vennen.
Du er med.
Greit. Tracy, jeg er klar.
Av og til er jeg redd jeg er et dårlig menneske.
En av de folkene som i bunn og grunn ikke har samvittighet.
Ånden sier
at du må finne et hjem i deg selv.
Ånden sier
at du ikke har landet i kroppen din ennå.
Hvis jeg ikke er i kroppen min, hvor er jeg?
Halvannen meter til venstre og ulykkelig.
Hvis noen vil starte egen klubb, hva må de gjøre?
Jeg tror det er for sent for dette semesteret,
men du kan søke om finansiering til neste semester.
Hei!
Får jeg komme inn?
Greit.
Skal du hjem til Thanksgiving?
Nei, jeg skal til Baltimore med Nicolette.
Så bra.
Faren hennes friterer visst kalkun.
Du? - Nei.
Det er en søknad. To.
Jeg vil ikke bli med i Mobius. Jeg har fått nok avslag.
Det er ikke til Mobius. Jeg sluttet i stresskoffert-klubben.
Du hadde rett, de er selvvalgte drittsekker.
Jeg skal starte eget magasin, og jeg sier ikke at du er med,
men jeg ville vært interessert i at du og Nicolette søkte.
Jeg skal lage oss noen drinker.
Greit.
TILGJENGELIG
Hallo.
Hei. Beklager at jeg forstyrrer på Thanksgiving, men vi møttes en gang.
Jeg gikk ut vinduet ditt midt på natta.
Ja. - Jeg var med Brooke.
Dere er søstre?
Vi skulle bli det.
Har du nummeret hennes? Det gamle virker ikke.
Nei.
Uansett, jeg skulle spørre deg: Vet du hvor hun ble av?
Inngangsdøra hennes er fortsatt stengt.
Hun er oppe.
Takk, Kareem. - Bare hyggelig.
Hei.
Får jeg komme inn?
Reiser du? - Om et par timer.
Jeg skal prøve lykken på vestkysten.
Skal du reise i dag, på Thanksgiving?
New York er ikke som før. Det er for mye bygningsarbeid.
Kanskje L.A. er for meg. I L.A. kvalifiserer jeg som belest.
Jeg ville si...
Jeg vet at du er lei for det.
Jeg er ikke så lei for det.
Ikke? - Nei.
Til helvete med dette, da! - Nei!
Nei, vent.
Jeg så etter deg.
Jeg har vært rundt omkring.
Går det bra med deg? Økonomisk, altså?
Ja.
Mamie-Claire ga meg det som ville vært inntektene mine fra T-skjortene.
Det var akkurat nok til å betale gjelden og dra fra byen.
Hva skal du gjøre i L.A.?
Jeg vet ikke.
Jeg tror jeg er syk. Og jeg vet ikke om sykdommen min har et navn.
Det er bare jeg som sitter og stirrer på Internett eller TV-en
i lange tider, avbrutt av forsøket på å la være.
Og så lyver jeg om hva jeg har gjort.
Så blir jeg så glad for noe at gleden blir overveldende,
og da får jeg ikke sove og klarer ikke å gjøre noe.
Og jeg elsker alt,
men jeg finner ikke ut hvordan jeg kan funke i verden.
Jeg tror jeg også har det sånn.
Skulle ønske vi levde i føydale tider,
da stillingen din i verden ikke kunne endres.
Enten du var konge eller fattig, måtte du uansett være fornøyd.
Men vent.
Du kan undervise til SAT!
Jeg vurderer å gå på college. Jeg er ikke amputert.
Nei.
Jeg har fylt ut noen søknader. College-stilen min handlet om deg.
Gjorde den?
Ha! Nei. Den handler om moren min.
Men der tok jeg deg.
Ja.
Jeg lot Mamie-Claire og Dylan beholde kattene.
Det er som om jeg ga dem sjansen til et bedre liv,
bedre enn livet jeg kunne gi dem.
Kattene gikk fra stjålet til gitt bort fordi du ombestemte deg.
Ikke skriv det i en historie.
Ikke fordi jeg bryr meg, men fordi det ikke er en god observasjon.
Vet du hva som er rart?
Jeg er ikke engang ferdig med første semester på college.
Dette blir ikke engang den store college-historien din.
Jeg tror den alltid vil være ganske stor.
Takk for at du kom,
men jeg må pakke mer før Kareem kommer
og river ned inngangsdøra med meg.
Det blir vanskelig å se på New York og ikke forestille meg at du er der.
Ja.
Du, Brooke?
Det blir ikke like bra som det moren min og faren din planla, men...
Vil du feire Thanksgiving med meg?
Meadow hadde gjort rike, feite kvinner
mindre feite og rike, dumme unger mindre dumme
og teite, rike menn mindre teite.
Og hun ville så gjerne stå på den andre siden,
og være feit og dum og teit og rik.
Men det hun forstod minst av alt,
mindre enn at hun aldri ville åpne restaurant,
var at de folkene ikke var verdt noe sammenlignet med henne.
De var fyrstikker, og hun var ild.
Hun var den siste cowboyen, bare romantikk og fiaskoer.
Verden endret seg, og hennes folk hadde ingen steder å gjøre av seg.
Det er ensomt å være håpets ledestjerne for mindreverdige mennesker.
Norsk tekst: Birthe Lorgen, Deluxe